- Sziasztok! - Szia!
A barátod... Celia telefonáIt...
- Sammy? - Rendben. Csak mozgólépcső.
Kristen telefonáIt a BahamákróI.
És Elaine... Lieberman 3.30-ig van a szalonban.
- Remek. - Köszönöm, hogy vigyáztáI Sammyre.
Tényleg, megmentetted az életemet.
- Nehéz volt? - Nem. EgyáItalán nem.
Jó.
Szóval, minden jóI sikerült.
Biztos voltam, hogy három órát késel vagy el se jössz.
- Nem vagyok olyan, mint a többi férfi. - Tudom. Csak vicceltem.
Nem, nem vicceltéI, de...
Én meg nem vagyok olyan, mint a többi nő.
- Tényleg? - Aha.
Biztos azt hiszed, mindent kontrolláIni akarok. Pedig nem.
Mármint, szeretem, ha úgy van, ahogy én szeretem, de ki nem?
Egyébként is, az én életemben én csináIok mindent... hát mit számít?
Talán hagyhatnád, hogy időnként segítsen valaki.
Szó se lehet róla. Kézben tartom a dolgaimat.
Ha valaki segítene, csak összezavarna.
- De nem mániád a kontrollálás? - Nem. Egyedül áIló, dolgozó anya vagyok.
Na jó. Dolgom tömérdek, időm meg kevés.
Újabb kimerítő izé helyett, inkább teszek róla, hogy ne rúgjanak ki.
- Van valami instrukciód a számomra? - Nem, nem. Teljesen megbízom benned.
Nem tudnád az izédet 5-rőI 4.30-ra tenni?
Most tudtam meg, másik izém van 5.30-kor.
- Nem tudom áttenni. - Én átteszem. Semmi gond.
- Oké. A focimeccsen taláIkozunk, srácok. - Viszlát, Jack!
- Még egyszer kösz, Jack. - Szívesen.
Tudom, nehéz lehet, annyi név, Celia, Kristen, Elaine...
Tudom a neved, Mel.
Na, srácok, mit csináItatok Jackkel?
Mit rugdalsz, Maggie. Nem mondok egy árva szót se...
MirőI?
Titok. Nem árulhatjuk el.
Miféle titok?
- A papáddal kapcsolatos? - Meg veled, Mami.
Velem is?
Ugyan már, srácok. Áruljátok el.
Egy titok rólam és JackrőI.
Érzésekkel kapcsolatos?
- Hogy érted? - Tudod. Érzések.
Mint a félelem, fájdalom... vagy a boldogság és izgalom.
- Ez mind érzés. - Akkor határozottan érzésekrőI.
Aha. Határozottan.
Cseréljünk.
- Bocs, Mami. - Semmi baj, édesem.
- Neked mi jutott? - Csokis.
- Szereted a csokit? - Imádom.
Apu azt mondta Dr Martinnak, hogy belül csupa csoki.
Tényleg?
Hogy szeretne megismerkedni egy hallal, amelyik nem féI a csoki rétegétőI.
Azt hiszem, kezdem sejteni a titkot.
- Mérges vagy? - Nem igazán.
- Bár velem kellett volna beszéInie róla. - FéIt, hogy utáInád.
Dehogy utáInám.
Nahát, ilyen butaságot.
Nem érti. Ez vészhelyzet.
Nem zavarom Liebermannét combszőrtelenítés közben.
- Figyeljen ide. - Hiába próbáI meghatni.
Öt fiam van. Ha így néz rám, csak enni kap.
Elnézést. Heló, Kempnerné. Hadd adjam a köntösét.
- Viszlát, Liebermanné. - Jövő héten.
Lefelé, kérem.
Liebermanné itt van? Nem? Oké.
- Heló. - Heló. Szia.
Hé, Elaine Lieberman nincs véletlenül itt?
Rendben. Bocsánat.
- Heló. Elaine Liebermant keresem. - Most ment el.
- Köszönöm. - Jack! Te vagy az?
- Aha. - Én meg Rita vagyok.
Melanie mamája.
- Rita. Nahát. - Bocsánat.
- Milyen kicsi a világ. - A délutánt az unokáddal töltöttem.
- Édes, de nehéz vele. - Elaine Liebermant keresem.
Akarok mondani valamit Melanie-rőI. Talán már sejted is.
Néha olyan őrjítő, mint a szőrtelenítés. Falra mászik tőle az ember.
De belül, Jack, csupa érzés.
- Csupa érzés? - Nyugodtan mássz falra.
- De ne futamodj meg túI hamar. - Jó. Rendben. Viszlát.
Viszlát. Imádnivaló vagy.
- Liebermanné? - Itt ni.
Hé, Liebermanné! Liebermanné!
Liebermanné! Jack Taylor! Daily News!
- SzáIljon be. - Rendben!
De örülök, hogy végre megtaláItam.
- Nehéz kérdésem van a számára. - A férjemrőI.
- Tud az üzleti dolgairóI? - Az illegális számláróI beszéI?
- Szóval tud róla? - A nevén van.
- Igen. - Nálam vannak a bizonylatok.
- Nem akarja... - Hivatalosan megerősíteni?
- Tudom, nagy kérés. - Elaine Lieberman. E-L-A-l-N-E
L- l-E-B-E-R-M-A-N.
- Csak egy kérésem van. - Bármit, amit csak akar.
- Faxolja el neki a másolatot Barbadosba. - Rendben.
- Halló. - Szia, drágám.
Mama. Hál'lsten. Nagy bajban vagyok.
Dolgom van 5.30-kor vagy kirúgnak. Nincs kire bízzam Sammyt.
Mikor végzel az Elizabeth ArdennéI? Sammy! Tedd le! Eltöröd.
Mindig csak a munkáddal törődsz. És a magánéleted?
Ma épp törődtem a magánéletemmel. Ne nevess. Komolyan.
Gyere ide, cicc, cicc, cicc.
Cicus?
Cicus! Cicus?
Hogyhogy ne a szokásos énem adjam?
A szokásos énem nem lehet olyan rossz,
mert Jack mondta a srácoknak, hogy érez valamit irántam.
- Randizni akar velem. - Isteni.
Maggie? Sammy, Maggie hol van?
Vedd ki az orrodbóI. Mi bajod van?
Elnézést. És az a helyzet...
Azt hiszem, én is érzek valamit iránta.
Vagy legalábbis tudnék, ami... komoly haladás a számomra.
Mami, várnáI egy percet?
Maggie?
Hát, a rovata felett lebegő fotóból nem hittem volna, hogy ilyen magas.
És a bőrszíne is remek, amit szintén nem tudni a fotóbóI.
Mindent összevetve, csuda édes, Mel.
- Honnan tudod? - Mert itt volt, drágám.
Ez nem valami rém nyakatekert házasságközvetítés, ugye? Maggie!
- Dehogy, drágám. - Maggie!
- Szent ég. Elvesztettem a lányát! - Elvesztetted a lányát?
VAKSZERENCSE ÉTTEREM
Maggie!
Maggie! Szent ég.
Elnézést. Láttak egy kislányt?
Elnézést. Láttak egy kislányt? Kb. Hatéves.
Elnézést, uram. Látott egy kislányt?
Elnézést! Látott egy hat év körüli kislányt?
Maggie!
Látott egy hat év körüli kislányt?
Elnézést! Látott...
Maggie!
- Nahát, szia. - Szia.
- Tud még mondani valamit? - Nem hiszem. Csak...
Még mindig nem válaszol. Hihetetlen. Egyik pillanatban ott volt...
- Értem, de... - Nem érti. Reggel ismertem meg a fickót.
És egész nap rémes voltam hozzá!
- Elnézést. - Reszket. Jimmy...
Miért voltam olyan rémes hozzá! Éretlennek, ellenszenvesnek és felelőtlennek hívtam!
- A szokásos énem adtam. - A táskámat keresem.
Elnézést, de én egy kislányt vesztettem el! Bocsánat.
A mamám mondta, "Ne add a szokásos éned", de én azt adtam.
És ő tökéletesen vigyázott a fiamra, míg előadást tartottam, ami remekül ment!
És aztán elvesztettem a lányát! Hogy tehettem?
- Valószínuleg nem a maga hibája. - És nem fizettem a Vakszerencsében!
Az a te mamád?
Liebermanné... Elaine... Megmentette az életemet.
Vigyázzon a fejére.
KIMERÜLT AZ ELEM
Ez okos volt.
- Jack. - Mike.
Szeretlek, Lew.
Szeretem a várost. Szeretem a munkámat. Szeretem Elaine Liebermant.
- Nagyon elkapott a szeretet, Jack. - Ezt hallgasd meg. Ma megismertem valakit.
- MirőI beszéIsz? - Nem tudom, hogy fessem le.
Olyan, mint a fény. Az arca...
- NőkrőI beszéIsz. - Aha.
A segged forog kockán. BediliztéI?
Kézben van a dolog. Liebermanné hivatalosan megerősítette.
És bizonyítéka van a kampány számlákróI.
Csak egy dühödt feleség. A férje távi-bocsizik, és meggondolja magát.
- Szavam adom rá. - A szavad kutyagumit se ér a főnökségnek.
Tégy róla, hogy Liebermanné ott legyen a sajtótájékoztatón.
A polgármestert kérdőre vonja, vagy jön a helyreigazítás.
Ne aggódj. Elaine a kezembőI eszik.
Remélem, Jack.
Jack? Most ebédeltem Frank Burroughs-zal.
Nagyon okos. Nagyon vicces. Nagyon szerény ember.
- Szeretsz engem, Lew. Tudod jóI. - Aha.
Gyerünk, Lois. Gyerünk. Nyomás. Ez az.
Hé, Lew? Lew!
- Jack hol van? - Útban a városházára.
De sürgős üzenetei vannak.
Nem ülhetek itt. Meg kell taláInom Jacket.
15 perc múIva a városházán lesz. Gyerünk, édesem.
Hm. Öt óra. Remek.
Várj!
Elaine, egy percre.
A városházára, kérem.
- Nézze, nem tudom eléggé megköszönni. - Duane! Kérem. A városházára.
Amit tudok, megteszek. Staten Island-rőI jövök, lehet hogy kések.
Rendben? Viszlát.
Duane! Siessen.
- Halló. - Taylor úr? Bonomo őrnagy, a 18. kerületbőI.
MegtaláItuk a lányát.
Micsoda?
- Elnézést. Látták Jack Taylort? - Nem, én nem.
Elnézést. Nem ismeri Jack Taylort véletlenül?
- Sőt, nagyon is jóI. - Maga... Celia, ugye?
Igen. És maga vesztette el a kislányát.
- Heló! Maggie! - Apu!
- Hé! Szia. - Heló.
Jack Taylor. Az az enyém. Köszönöm, hogy vigyázott rá.
- Nagyon remek volt. - Abban biztos vagyok.
- Gyerünk. - A cicákkal akarokjátszani.
Sajtótájékoztatóra kell mennem. Szia, cicus. Gyerünk. Ipi-apacs! Fogj meg. Gyerünk.
- A cicákkal akarokjátszani. - Nyomás. Piros lámpa, zöld lámpa.
- Hagyd abba! - Menjünk. Maggie, ne csináId ezt most.
Nem érted? Ha nem érek oda...
- Nem, Apu, nem! Hagyd abba! - Akarod, hogy elveszítsem az áIlásomat?
- Nagyon szereted a cicusokat, ugye? - Aha.
Na jó. Gyerünk. Gyere ide. Vigyázz a fejedre. Így ni.
Na jó.
Mi a nevük?
Ez Bob, mert olyan Bobos.
Az meg Fred, és az meg...
Annak elfelejtettem a nevét.
Na jó. Figyelj, Maggie. Tudom, pocsék napod volt,
és tudom, csak arra vágysz, hogy a cicákkal játssz.
Meg is értem, szuperek.
De ha nem érek a sajtótájékoztatóra, elvesztem az áIlásom. Ezt nem akarom.
Szóval valamit ki kell taláInunk. Kössünk valami egyezséget.
Hát... talán beszélhetnénk ezzel a gyönyöru fiatal hölggyel,
és megkérnénk, Bob hadd jöjjön velünk a sajtótájékoztatóra?
Mármint, hogy megtartjuk?
- Kölcsönvesszük. - De meg akarom tartani.
- ErrőI a mamáddal kell beszéIned. - Ő allergiás rá.
Á, tényleg. Rögtön ki...
Na jó. Tudod mit?
Bob nálam maradhat.
Hol aludna?
Emlékszel a szobára, tele dobozokkal? Kiüríthetnénk. Ott aludhatna.
- Jó ötlet. - Aha.
Persze meg kell látogatnod, időnként megnézned, hogy van.
Leellenőrizned, jóI etetem-e.
- Megígérem. - Igen?
Gyere ide.
Tudod, talán kéne tennünk oda
neked is egy ágyat.
Aha.
- Hogy ne érezze magát egyedül. - Aha.
De ha te ott vagy, majd nem érzi magát egyedül.
Hadd nézzem ezt a fickót.
Szóval, ez lesz a macskánk, mi?
- Bob. - Szia, Bob.
Most már elmehetünk innen?
DÉLUTÁN 5:05
Polgármester úr! Polgármester úr!
Burroughs úr?
Beperli Jack Taylort és a Daily News-t
a láthatóan hamis, bizonyítatlan vádakért?
Ejha, nem is rossz ötlet.
- Hé, Apu. Az a fickó is a buszon van. - Siessen.
- Nagyobb a képe, mint a tied. - BeszéI angolul?
Az utolsó kérdés, kérem.
Elnézést! Elnézést.
Az utolsó kérdés, kérem.
- Mami, nem vagy riporter. - Muszáj valamit csináInom.
- Polgármester! - Polgármester!
- Mit fogsz mondani? - Nem tudom.
- Polgármester úr! - Igen?
- Maga, ottjobbra. - Én...
- Na és Elaine... - Lieberman.
- Lieberman! - Mi van vele?
A köztisztasági felügyelőm neje. Neki ehhez semmi köze.
Melyik újságtóI van, fiatal hölgyem?
Liebermanné beszéIt Jack Taylorrel, és mindent bizonyítani tud, úgy tudom.
Jack Taylor vakmerő, és csak az igazság manipulálásához ért.
Én... ismerem Jack Taylort, uram,
és... és... és... és sokszor hetyke,
és tényleg néha fölényes, de ő legalább becsületes.
Nem tudom, milyen viszonyban van Taylor úrral,
de az világos, hogy gőze sincs a politikáróI vagy az újságírásróI.
Akkor ennyi. Nincs több kérdés. Köszönöm.
Melanie!
Nézd, Melanie. A cicám! Bobnak hívják, és Apu azt mondta, megtarthatom!
- Polgármester úr? - Jack, Liebermanné nem jött el.
- Tudom. Polgármester úr! - Nem, nem, nem, Taylor úr.
A sajtótájékoztatónak vége.
Polgármester úr, Manny Feldsteint megfélemlítheti,
és kikényszerítheti a helyreigazítást, és ki is rúgathat.
- De mindketten tudjuk, buzlik az a szemét. - Szánalmas, Taylor úr.
Maga és a barátja az ancúgban. Egyszeruen szánalmas!
Az a szánalmas, polgármester úr, hogy ha lenne pár percem,
Elaine Lieberman megérkezne a 250000 dolláros beváItott csekkel,
egy jóI ismert maffia áIcátóI,
a maga választási kampányára kitöltve.
Ez közönséges hazugság! Tudja jóI, ilyen beváItott csekk nincs!
Tudja mit, igaza van. Összezavarodtam. Nem is lehet csekk.
De bizonylat lehet. Nem igaz, Elaine?
- Jöjjön. Ide. Megkaphatom, kérem? - Heló, Sidney.
Na jó. A dátum március 15. Bizonylat 250000 dollárróI.
Aznap a kampány számlája 250000 dollárt fizettek be.
De gondolom, ez csak véletlen.
A sajtótájékoztatónak vége! Mondtam, vége!
Hogy fedezte fel a számlát?
- Elaine, mit mondjak? - Jack, szívesen.
- Láthatom a dokumentumot? - Holnap az újságban, Frank.
Srácok, irány a focimeccs? Gyerünk.
- Najó. Halljuk. Ki az első? - A férje tudja, hogy ezt csináIta?
A férjem. Fura, hogy említi. Barbadosban van. B-A-R-B-A-D...
Az életem csodás pillanata volt ez.
- GratuláIok. - Köszönöm.
- Mehetünk már a focimeccsre? - Igen, édesem.
- Haver. Gyere ide. - Tényleg sajnáIom a dolgot Maggie-vel.
- Elképzelni se akarom, mi lehetett volna. - Én sem.
Engem meg rákkal és korpával riogattáI. Homokozót kellett felderítenem.
KinevettéI, mikor időben jöttem az irodádba.
- Tudom. - Te meg elveszted a lányomat.
EnnéI rosszabbat nem is tehettem volna.
- Tényleg nagyon sajnáIom. - Szóval mások a felelőtlenek.
- Igen, mások. - Önkritikát gyakorolhatsz a fajtád nevében.
- A fajtám nevében? - Akiknek minden kézben van tartva.
- Ez a legkevesebb. - Persze, hogy mondom, Jack.
Én voltam a felelőtlen. Taxi!
- És "Nem tudok mindent magam csináIni". - Miért?
Mert egy mondattal visszaáIlíthatod a hitem a nőkben.
- Hát persze, kimondom, Jack. - Najó.
- Sose kapunk taxit. - Nem bírod kimondani.
- Dehogynem, de nem lesz igaz. - Várok.
- Nem tudok mindent magam csináIni. - Na. Remek.
Noha évről-évre, minden egyes napom meghazudtolja ezt.
Hihetetlen!
- Mit pitiztetsz engem. - Jó okbóI.
Arrogáns zsonglőr vagy, kicsim.
Először is ne hívj "kicsimnek".
Ha zavar a zsonglőrködésem, ne dobd a képembe a labdád.
- Nem dobtam. - A hülye rovatoddal
kérkedtéI, mikor a fiam lekéste a kirándulást.
Tenyérbe mászó.
A nagy Jack Riporter nem koncentrálhat közönséges dolgokra,
nem tud szóIni, hogy "Kösz, de a lányomat nem kell suliba vinni."
És aztán muszáj megkérdezned, a temérdek barátnőd közül az egyiket,
hogy visel-e bugyit, de jó hangosan! Tenyérbe mászó!
S mikor látod, hogy furdal a lelkiismeret, még pitiztetsz?
Először is, a rovatommal azért kérkedtem,
mert azt gondoltam, hogy nálad szebb nőt még nem láttam...
Jó benyomást akartam kelteni.
Reggel elfelejtettem telefonáIni, mert én, veled ellentétben,
nem szoktam mindent magam csináIni.
A bugyit a szerkesztőmnek mondtam, hogy téged bőszítselek.
Gyere, Apu. Itt egy taxi. Mehetünk?
Ejha. Ki szerzett taxit.
- Szerintem a papám szereti a mamádat. - Talán a mamám visszaszereti.
Olyan férfiak, mint te, tettek ilyen nővé.
Olyan nők miatt, mint te, hiszem azt, hogy minden nő olyan, mint te.
Jó ég. Majdnem elfelejtettem. Megbeszélésem van. Repi, klienssel.
5.25. Nem érsz oda időben.
Mami! A idény utolsó meccse. A bajnoki mérkőzés, Mami.
Az edző mondta, ha nem játszunk, nem kapunk trófeát.
Még a vesztesek is kapnak. De nincs trófea, ha nem játszol.
- Tudom, de útba esik. Rendben lesz. - Mondj le róla.
Nem tudok lemondani róla. Az áIlásom.
Fogd meg.
Mehetnénk a 21. Klubba inkább? A 21. és az 52. utca sarkán.
Ne próbálja a 14-et a 32-et vagy a 44-et.
Ilyenkor nem lehet balra fordulni.
Képes vagyok rá, tudom.
- Ne a Broadway felé. A 6. sugárúton. - Nagy zöld...
- Ürge koma, korgó gyomra. - De a 23. után, az útépítés miatt.
- Sült szemgolyó, tenger... - Takony.
Takony.
DÉLUTÁN 5:29
Így ni.
Miért nem vártok a taxival? Ha 15 perc múIva nem jövök, menjetek el.
- 15 perc nem lesz elég. - Menni fog.
Oké, kicsim.
Mami, mi lesz ha nem jössz, és Apa sem?
Ó, édesem, ott leszek. Te vagy nekem a világon a legfontosabb.
- A munkád az. - Nem. Te vagy.
De ezt most meg kell csináInom.
Sammy, tudom egész nap cipeltelek, és tiszta őrült voltam.
De holnap jobb lesz. Ígérem, nem lesz több 15 percnéI.
Oké? Hm?
Hé, Sammy, gyere ide.
Ne aggódj. Menni fog. Készüljünk a focira. Add azt a táskát.
- Hogy van? - Ott várnak rám.
Örülök, hogy eljött. Mi a kedvenc mérge?
- Csak egy kis vizet kérek. - Badarság.
Be kell hoznia minket.
Száraz vodkát kér, martinivel, jég néIkül.
Hé. Mire gondolsz, hapsikám?
Remélem a papám eljön a focimeccsünkre.
Aha.
Mami is azt reméli.
Tegnap este...
Tegnap este azt hitte, alszom, pedig nem aludtam.
És hallottam, azt mondogatta: "Bár Eddie jönne. Bárjönne."
- Eddie? Ki az Eddie? - Eddie a papám.
Én is remélem, hogy eljön, hapsikám.
Egy elegáns, felnőtt vidámparkróI lenne szó.
- Tudja. Éttermek, játékbarlang, dodzsem. - Dodzsem nem kell.
Elugornánk később Stamfordba.
Megnéznénk a tervünk gyenge verzióját.
De előtte, Melanie, javasolhatna egy pár ötletet.
Nos...
A felnőtt vidámpark eddig giccsnek számított.
Főleg népszeru videó-boltok mellett...
Valami izgalmasabbra gondoltam.
Egy rajz segítene. Nem gondolja?
- Én... - Imádom a rajzokat.
Nincs...
Oké.
Lássuk csak...
Nem az a kisfiú, aki reggel elveszett?
És... Tudja...
Tudják... Most nem megy.
És Stamfordba sem mehetek magukkal.
Igen, Leland úr, ez az elveszett kisfiú. De nem veszett el. Az én fiam.
Van egy gyerekem, a focimeccse 20 perc múIva kezdődik.
Ha elkésik, nem kap trófeát. Mivel itt vagyok, biztos elkésik.
De a legjobban az fáj, hogy sírás helyett,
ott somolyog ránk, csücsörít, mint egy halacska.
Uraim, ha van eszük, nemcsak az odaadásomat és tudásomat becsülik,
hanem azt is, hogy elrohanok a fiammal a focimeccsre,
hogy a fiam tudja, ő nekem a legfontosabb.
Leland úr, akkor lenne oka kirúgni, ha most nem mennék el.
- Tetszik nekem. - Nagyon.
Hát, valószínuleg elvesztettem az áIlásomat! De legalább van tíz percünk a meccsig!
Hé, a rövidebb úton!
Akárhogy is, Jack, bocsánatot kérek Maggie elvesztéséért.
Semmi gond. Velem is megtörtént reggel.
- Elvesztetted Maggie-t reggel? - Aha. ElkószáIt a iroda cicája után.
Jó lett volna, ha szóIsz, hogy el szokott kószáIni.
Hát, talán jó lett volna... Na megjöttünk. Itt fel!
...ha szóIsz, hogy Sammy az orrába szokott dugni dolgokat!
- Csak nem! - De bizony! Egész fel!
Az orvosnak fogót kellett hasznáInia.
Az alligátor. Sajnos ismerem jóI.
- Oké! - Hé, kelj fel. Itt vagyunk.
Látod? Mondtam, hogy sikerül.
- Egyéb katasztrófa? - Lois Lane megette az osztály halát.
Vajon miért nem lep meg?
- SajnáIom, Sammy. - Lois Lane?
Gyerünk! Sietnünk kell!
Vécére kell mennem.
- Elviszlek. - Miért nem én?
CARNEGIE CSEMEGÉK
Maggie, ismered Celiát, a papád irodájábóI?
Aha.
- A papád barátnője? - Dehogy.
Akarna, de nem az.
Apu olyat akar, aki a sütijét is szeretné, és Celia nem az a típus.
Hadd csináIom a másik zoknit.
DÉLUTÁN 5:58
Így ni.
Add ide.
Az én macskám.
Maggie-vel átjöhetnétek vacsorázni a meccs után.
Hozathatnánk egy kis kínai kaját.
- Ó, háI'Isten, itt van. - Apu!
- Na, mit szóIsz hozzá? - Nem hiszem. Hosszú nap volt.
Oké. Én is kicsit... kicsit fáradt vagyok.
- Köszönnöm kéne Sammy papájának. - Onnan szeretem a meccset figyelni.
Oké.
- Jó nap volt. - Aha.
Oké.
Rendben. Gyere ide.
Mi? Rám se tudsz nézni?
Ez a második meccs, amire két év alatt eljöttéI, Eddie.
- Nézd, hát itt vagyok, nem? - Apu!
A meccs végéig maradsz?
- Naná. - Szuper!
Mindent beleadok. Csak figyelj. Mindent beleadok.
Remek.
Adj nekik, te oroszlán.
Gyere. Foglaltam helyet.
Itt, Apu.
Hé, Apu!
Személyesen akarom Sammynek megmondani,
hogy nem tudok vele horgászni menni nyáron.
- Nem teheted ezt vele, Eddie. - Bruce-szal játszhatom, Mel.
Nem látod, hogy hiányzol neki?
Ugyan, Mel. Nem várhatod el, hogy elpasszoljam.
Mami! Hé, Mami! Nézd!
Igen!
Hajrá, Maggie! Nyomás! Maggie, hajrá!
A pálya közepén le!
Vigyázz azzal a sráccal! Bodicsekkeld, Maggie!
- Az udvariatlan, Apu. - Dehogy! Sport ez, vagy mi!
Ez az!
Hé! Hé! Gyerünk!
- Mi van azzal a fickóval? - Kapd el a srácot!
- Remekjáték, Sammy. - Kösz, Jack.
- Majd látlak. - Mindent köszönök.
Majd látjuk egymást.
Jó. Kész vagy?
Jó. Várj.
Remek voltáI.
Hamarosan látlak, ugye, nagy haver?
Jó.
- Viszlát, Mel. - Viszlát.
- Hé. Vegyük fel az esőcuccot. Jó? - Jó.
Mutasd a trófeád.
- Nahát! Szerinted igazi arany? - Aha.
- Tényleg? Mi van a fején? - Focilabda.
Oké. Kész vagy?
- Nem fogunk taxit, Mami? - Nem. JóI esik a séta.
- Az esőben? - Na és? A Niagarára vagy öltözve.
Mami, éhes vagyok.
Mindjárt, édesem.
Rendben. Megegyeztünk.
Add ide. Gyere ide.
- Jó éjt. - Itt lesz a dobozban, jó?
- Jó. - Najó.
Tudod, mikor Melanie-vel a vécén voltunk,
megkérdezte, hogy Celia a barátnőd-e.
- Tényleg? - Aha. Tetszel neki.
- Jó éjt. - Jó éjt.
Azt mondta, hogy tetszem neki?
Olyan nyilvánvaló, Apu.
Jóccakát.
Mást is mondott rólam?
Nem tudom, Apu. Rém fáradt vagyok. Mindjárt elalszom.
Aha.
- Mit csináIsz a halakkal? - Mi?
Kell új halat vennünk.
- Most? - Aha, most.
Sammy nem mehet suliba holnap hal néIkül. Finemanné kinyírja.
- Pizsamában vagyok! - Tudom, de muszáj segítenünk.
- Heló. - Heló.
Maggie ragaszkodott, hogy hozzunk Sammynek új halat.
Köszönöm.
- Bejöttök egy percre? - Nem, nem. Nem akarunk betörni.
Jó. Hát...
Igen. Itt vannak.
- Jó. - Jó. Köszönöm.
Gyerünk, Apu.
- Kérlek, gyertek be. - Najó. Pár percre.
Szia, Jack!
Sammy!
Mi a súlyod?
- Megnézed a szobámat? - Jó.
- Leellenőrzöd a lakásomat. - Nincs olyan rend, mint képzeltem.
Csak vasárnap van rend, mikor a mamám jön ebédre.
Ha így látja, megrázza a fejét,
azaz nincs megelégedve az élet-stratégiámmal.
És sóhajt egyet, ami aztjelenti, bár inkább a húgomhoz ment volna ebédre.
- Srácok, akartok videózni? - Aha!
- Óz, a csodák csodáját? - Igen!
Összebújhattok az ágyamon, és nézhetitek kicsit.
- Végig akarom nézni, Mami. - TúI késő van.
Addig nézhetitek, míg mi iszunk egy csésze kávét.
- Két csészét. - Majd meglátjuk.
Annyi dilemmátjelent egy gyerek.
Sammy papájával mikor elváItunk, teleraktam a képével Sammy szobáját.
Hogy tudja, bármi van, a papája az élete része.
- Kérsz tejszínt vagy...? - Nem, jó lesz.
- Sammy egész nap róla beszéIt. - Nem csodáIom.
- Tényleg rock dobos? - Springsteennel turnézik nyáron.
- Tényleg? - Aha.
Springsteennel? Nahát.
Tudod... Kerülgetem a kását, de szeretnék valamit kérdezni.
Igen?
Miért flörtöltéI velem egész nap, mikor össze akarsz jönni az exeddel?
Micsoda?
Egész nap intenzíven utáItalak.
Te flörtöltéI velem. Mondtad a srácoknak, hogy randizni akarsz velem.
- Sose mondtam. - De igen. Ez volt a nagy titok.
Elmondták. Rólam meg rólad, meg érzésekrőI.
Randizni akartáI velem.
Az a nagy titok, hogy Sammy golyót dugott az orrába.
És soha nem gondoltam rá, hogy randizzak veled.
- Biztos vagyok benne. - Nem is tudom, miért akarnék.
Azt mondtad, nálam szebb nőt még nem láttáI.
- Csak duma volt. - Nemcsak duma volt, Jack, tudod jóI.
Azóta akarsz engem, amióta tudom, hogy író vagy...
Azóta akarsz engem, amióta Maggie-re adtam az órámat.
Ahhoz képest, hogy nem érdekellek,
- minden részletre emlékszel. - Te még jobban.
- Dehogy. - Dehogynem.
- Mi lenne, ha megcsókolnálak? - Úgyse teszed.
Mit csináInáI, ha megtenném?
- Meg akarsz csókolni? - Nem említettem volna, ha nem.
Jó.
Azt... akarod, hogy a horgodra kerüljek, hm?
Mint Roy Scheider a Cápák végén.
Ha kinyitom a számat, bombát dobsz bele.
És a fogsorom nyakláncként viseled majd.
Szóval belátod, hogy egy nagy cápa vagy?
Belátom, hogy...
félek bárkihez megint közel kerülni.
Én ugyanúgy félek.
- Ne harapj. - Nem fogok.
- Mami. - Mi az?
Előretekered nekünk? Utáljuk a rész az undok nénivel.
Édesem, vissza tudod tekerni.
- A távkapcsoló elromlott. - A néni ellopja Totót.
Tessék. Volt, nincs. Jó?
Ez a színes rész. Ezt imádod.
- Várj. - Aha. Jó.
Nem, csináljuk rendesen.
Hadd hozzam helyre magam, hogy nő legyek, nem egy kimerült mama.
- Jó. - Jó?
Miért nem mész és ülsz le és...
becsukod a szemed és várod a visszatértem.
Oké.
Vagy nézheted az Óz, a csodák csodáját,
míg jövök.
Jó, oké.
Elállt az eső.
Jack?
Vajon mit csinálnak.
Visiontext Szöveg: Ardó Zsuzsanna
Ripped by: SkyFury